Home > Author >
1 " Téměř vždy, když jsem řešil kyberšikanu v souvislosti se školou, odkryl jsem zároveň i klasickou šikanu ve škole, přičemž školní šikanu můžeme řešit, ale samotnou kyberšikanu, která se děje v mimoškolním prostoru, je v současnosti velmi obtížné postihnout. "
― , Nová cesta k léčbě šikany
2 " Jestliže se podaří odhalit šikanování v počátečním stadiu, je to pro nápravu velká výhoda. Poměrně často se však nepodaří vysvětlit rodičům agresorů, že odhalené "legrace" jsou pro týranou oběť velkým utrpením. Násilí v hávu "klukovin a srand" působí sporněji a rodiče ho odmítají vidět jako bolestivou agresi. Celou věc bagatelizují, snadno přejímají pohled svého dítěte a nejsou schopni se vcítit do postavení a prožívání oběti. "
3 " Na závěr musíme zdůraznit, že zásadní chybou je ustoupit nátlaku rodičů a uskutečnit hromadnou konfrontaci s obětí. Nepřípustné je to především z hlediska ohrožení jejího zdraví. Mimoto se oběť v drtivé většině nedokáže bránit a není schopna o konkrétních událostech vůbec mluvit. "
4 " Obecný mechanizmus obětního beránka přibližuje středověké společenství v době epidemie černého moru. Lidé se báli vyslovit jméno této nemoci a nechtěli dělat žádná opatření. Následky se tím zhoršovaly. Podobně vyvolává magické slovo šikana silné emoce a strach. "
5 " Když se někdo naučí šikanovat, je to něco podobného, jako když se naučí jezdit na kole. Už to nezapomene. Školní šikana je "vynikajícím" nácvikem pro domácí násilí, mobbing - šikanu na pracovišti, atd. "
6 " Oběti pokročilých šikan mají tendenci ode všeho uniknout, všechno vzdát a skrýt se. Po odchodu ze školy je těžké se k nim přiblížit, je obtížné se dozvědět, co se s nimi stalo. Potřebují pomoc, ale je téměř nemožné získat je pro spolupráci. "
7 " S informací o šikaně přicházejí často do školy rodiče. Pedagogové by neměli jejich výpověď zpochybňovat, reagovat obranně (říkat, že to není možné) a vyjadřovat nedůvěru. Škola by měla být na podobné situace připravena, vědět tedy, jak situaci řešit. Prakticky to znamená domluvit se s rodiči na spolupráci, na způsobu ochrany dítěte, ubezpečit je, že pomůžeme, a naznačit příští kroky. "
8 " Při rozhovoru s obětí je důležité, aby o tom nevěděli ostatní žáci. Je potřeba ji ochránit před možnou pomstou agresorů a nebezpečím odmítnutí třídou jako bonzáka. "
9 " Nejvýraznější rozdíl ve vyšetřování pokročilých šikan oproti těm počátečním spočívá v tom, že zde nebývá často ani jeden vhodný svědek. Všichni nebo téměř všichni lžou a zapírají. Běžné jsou křivé výpovědi a falešní svědkové. Nehledáme tedy většinou vhodné svědky, ale nejslabší články v řetězu skupinové lži. "
10 " Kdo neporozumí mechanizmu proměny zdravé skupiny v nemocnou, ten nemůže šikanování léčit. "
11 " Dívčí šikana se odehrává v rámci blízkých, kamarádských vztahů. Šikanované dívky bývají nezřídka na svých trýznitelkách citově závislé a považují je za své přítelkyně. Naproti tomu chlapci častěji šikanují chlapce, kteří nepatří do okruhu jejich kamarádů. "
12 " Důležité je zjištění, že dívky se stávají obětí častěji než chlapci. Důvod lze vidět v tom, že děvčata jsou šikanována jak od dívek, tak od chlapců. Zkrátka někteří chlapci zneužívají svou fyzickou převahu a dělají svým spolužačkám ze školy peklo. "
13 " V popředí šikany mezi dívkami stojí většinou nepřímá a přímá verbální agrese čili psychické násilí. Často se zraňuje pouze slovem a izolací. Typická je skrytá sociální agrese, která destruuje kamarádské vztahy oběti a izoluje ji. "
14 " Agresoři, a to i ti usvědčení, šikanování popírají. Záměrně a promyšleně lžou a pod vlivem sebeklamu překrucují fakta. Jednou z nejběžnějších variant bývá to, že agresor promění role a celou situaci otočí - "obrátí pravdu naruby". "
15 " Lhaní agresorů, pokud je podporují ostatní členové skupiny, je mimořádně těžké odhalit a nejednou i nemožné prokázat. "
16 " Významná skupina rodičů neunese pravdu, že jejich dítě šikanovalo slabší spolužáky, že jednalo jako "nenormální" člověk, jako tyran. Nepřijímají výsledky vyšetřování, odmítají jakékoliv osvětlení a své dítě chrání všemi prostředky. "
17 " Pomoc je někdy zásadně zkomplikována kategorickým požadavkem rodičů oběti, aby se nic nevyšetřovalo. Trvají na tom, aby agresoři nebyli potrestáni a aby se hlavně vůbec nic nedozvěděli. Bojí se o zdraví a život svého dítěte. Chtějí pouze, aby dítě nenápadně a tajně odešlo ze školy. Tvrdí, že kdyby se agresoři dozvěděli, že byli prozrazeni, najdou si jejich dítě kdekoliv a zmrzačí ho nebo ho zabijí. To je argumentace, kterou je nutné brát velmi vážně. "
18 " Ze své praxe mohu říci, že silné podskupiny charakterově slušných žáků se nevyskytují příliš často. Navíc jejich členové mají vždycky nevýhodnou pozici vůči agresorům, kteří nedodržují pravidla. "
19 " V případě, že ve skupině není silná pozitivní podskupina, činnost jádra agresorů může nerušeně pokračovat a přinese i plody. Normy agresorů jsou přijaty většinou a stanou se nepsaným zákonem. "
20 " Nejstrašnější a nejkrutější šikany se odehrávají tam, kde je oběť nucena žít společně s agresory a kde je uplatňován tvrdý hierarchicko-autoritativní přístup, pro který je příznačná tuhá vnější kázeň. Rizikové jsou v tomto smyslu dlouhodobé pobyty mimo školu (brigády, zájezdy na hory...), internáty a ústavy - zejména dětské domovy, výchovné ústavy a věznice, které bezkonkurenčně vedou. "