183
" Když na to přijde, málokterý nápad je tak šílený jako má oblíbená činnost, běhání. Je to namáhavé. Bolí to. Je to nebezpečné. Odměna za to je jen malá a zdaleka ji nemáte zaručenou. Když běžíte po oválu nebo prázdnou ulicí, nemáte žádný reálný cíl.
Přinejmenším ne taková, aby se vám ta námaha plně vyplatila. Cílem se stává samotná aktivita. Ne že by nebyla žádná cílová čára, ale jste to vy, kdo si cílovou čáru určuje. Jakýkoli požitek nebo zisk, který vám běhání přináší, musíte vytěžit vy sami z aktivity samotné. Všechno spočívá v tom, jaký rámec tomu sami dáte, jak to prodáte sami sobě.
Každý, kdo běhá, to dobře ví. Běžíte a běžíte, míli za mílí, a nikdy nevíte úplně přesně proč vlastně. Říkate si, že běžíte k nějakému cíli, ženete se, už abyste tam honem byli, ale ve skutečnosti běžíte proto, že jiná možnost - zastavit se - vás děsí k smrti.
Takže tenkrát toho rána v roce 1962 jsem si řekl: ať si klidně druzí myslí, že ten tvůj nápad je šílený..., ale ty si prostě za ním půjdeš. Nezastavuj se. Ať tě ani nenapadne jen pomyslet na to, že by ses mohl zastavit, dokud se tam nedostaneš, a nijak zvlášť nepřemýšlej o tom, kde je to "tam". Ať přijde, co přijde, zkrátka se nezastavuj. "
― Phil Knight , Shoe Dog: A Memoir by the Creator of Nike