" Uneori, m-aş întinde jos să mor, cum zicea Maica, bunică-mea. Sînt momente când mă simt sătulă de viaţă; când sînt prea obosită şi când, scăzându-mi tonusul, îmi scade şi rezistenţa morală. Mai mult ca orice mă oboseşte incorectitudinea oamenilor, provenită din versatilitate, din incapacitate, din lene şi din inerţie. Tot ce este inestetic în comportamentul oamenilor mă deranjează. Dar mă scutur de dorinţa de-a muri şi-mi spun: "Vino-ţi în fire: ai doi copii de crescut, pe care liberă şi nesilită de nimeni i-ai adus pe lume! N-ai dreptul la tristeţi metafizice." Şi mă-nalţ de la podea înainte de-a număra până la zece. Totul e să nu fii făcut knock out de dorinţa de-a muri. Altminteri, cred că toţi am dori din când în când să murim. "
― Ileana Vulpescu , Arta conversației