" Рязсмях се:
- О, хайде, стига. Не ни мислете за чак толкова глупави. Знаем, че сте дошли тук с жена.
В пърия миг той се сепна, после се разстърси в бурен смях. Смееше се тъй гръмогласно, че хората, насядали край нас, се заобръщаха, а някои също почнаха да се смеят.
- Не виждам нещо чак толкова забавно в това.
- Бедната Ейми! - хилеше се той.
Постепенно върху лицето му се изписа горчиво снизхождение.
- Колко са ограничени жените! Любов. Все това си знаят. И вярват, че мъжът ги изоставя само защото е пожелал някоя друга. Мислиш ли, че съм толкова глупав, та да направя всичко това заради една жена?
- Да не искате да кажете, че не сте напуснали съпругата си заради друга жена?
- Разбира се, че не.
- Давате ли ми честната си дума?
Не знам защо я поисках. Беше много наивно от моя страна.
- Честна дума.
- Тогава какво, за бога, ви накара да я изоставите?
- Искам да рисувам. "
― W. Somerset Maugham , The Moon and Sixpence