" Nemaš zašto da mi se izvinjavaš, rekao sam, ima važnijih tema za izvinjavanje, blažio sam stvar, mada je trebalo da ga pitam da li je ikada u životu imao neku ženu, da li je ikada imao pravi seksualni odnos, ali ne znam da li bih hteo da čujem odgovor, osim toga nisam mogao da podnesem da mi se neko izvinjava, mrzim izvinjavanja, u ovoj zemlji neko uvek traži izvinjenje, mora da se iza toga krije neki strašan kompleks, iza tih miliona ljudi koji stalno ponavljaju: izvinite mi se, izvinite mi se za to što ste mi uradili, za to što ste uradili mojoj porodici, što ste uradili Poljskoj i s Poljskom, i izvinite mi se za to što niste uradili, što niste uradili Poljskoj, izvinite mi se za sve moje poraze, za poraze ove zemlje, izvinite mi se što nisam takav kakav bih hteo da budem, za to što nisam tako lep i bogat kao što zaslužujem, vi ste za to krivi, kleknite i izvinjavajte se za to što sam predmet podsmeha. Mrzim izvinjenja, jer na svakom koraku nailazim na face iz kojih se prolama vrisak ,,Izvini se!", neprekidno me neko ucenjuje i traži izvinjenje, zbog bilo čega, hoće da se u svoje ime izvinjavam za stare zločine, za rezultat izbora i za poraz poljskih fudbalera, da se izvinim zbog svetske krize, za izgubljeni rat , za nacionalnu izdaju, za sramotu i poniženje, za avionsku katastrofu, za mali prirodni poraštaj i za seksualnu razuzdanost, za to što ne idem u crkvu, mada bi drugi želeli da im se izvinjavam za to što idem u crkvu, naravno, ako bih išao, pristalice jednakosti bi htele da im se izvinjavam za to što sam muškarac, protivnici jednakosti za to što nisam pravi muškarac, kad bi kao građanin trebalo da ispunim sve te zahteve, trebalo bi da klečim od jutra do mraka i stalno se izvinjavam. "
― Krzysztof Varga , Trociny