" На капията и около нея се случват първите любовни мечти, първите мимолетни срещи, задиряния и шушукания. Тук стават и първите алъш-вериши и пазарлъци, кавги и спогаждания, срещи и причаквания. Тук, на оградата на каменния мост, се изкарват за продан първите череши, дини и пъпеши, сутрешни питиета и горещи симиди. Ала тук се събират и просяци, и куци, и сакати, също както и млади и здрави люде, дошли да се покажат или да се видят с други, както и всички, които имат да изнесат каквото и да било, особено плодове, дрехи или оръжие. Тук често сядат зрели и уважавани мъже да си поговорят за обществените работи и общите грижи, ала още по-често младежи, които не се интересуват от нищо друго освен от песни и шеги. Тук при големи събития и исторически промени се излагат възвания и призиви (на издигнатата стена, под мраморната плоча с турския надпис и над чешмата), ала също тук чак до 1878 година са бесени или набивани на кол главите на всички, които по някаква причина са погубвани, а погубванията в тази касаба на границата, особено в размирни години, са чести, а в някои времена, както ще видим, и всекидневни. "
― Ivo Andrić , The Bridge on the Drina (Bosnian Trilogy, #1)