" Ba, mai mult, când Dumnezeu nu-i ia mințile cu totul, omul, deși știe că amorul nu e plantă perenă, lasă, totuși, tot pentru amorul efemer dar mistuitor. Înainte de-a-și da sufletul, hormonii devin de-o virulență neutronică. Tu crezi că eu îmi bat joc acuma? Folosesc doar un stil hazliu pentru a exprima o situație dramatică. Exploziile astea hormonale vin parcă să dărâme, să abolească tot eșafodajul migălos al moralității, al instituționalizării existenței. Ele sunt un fenomen mult mai complicat decât pare la o privire superficială. Găsesc că ele corespund gradului de maximă uzură fizică și psihică a omului. Momentul când oboseala te face să-ți pierzi controlul, momentul de surescitare și de veghe, care apare-n orice fenomen de maximă uzură, de multe ori chiar la muribunzi. Această „vară indiană” este un fel de revoltă a-ntregii ființe a celui care trece prin ea și, ca orice revoltă, are-n ea ceva dramatic. Dramatismul și ridicolul nu se exclud. Pe mine nu mă paște nici o primejdie să asist în casa mea la asemenea drame, fiindcă sunt singură. "
― Ileana Vulpescu , Arta conversației