" Gyvenimas ne visada toks, kokį įsivaizduoji. Jis eina savo keliu. O tu eini savuoju. Jie nėra vienas ir tas pats kelias. Taigi.. Aš nenorėjau būti laiminga, ne.. Norėjau.. išsigelbėti, taip, išsigelbėti. Bet per vėlai supratau, kur reikia pasukti - į geismų pusę. Tikimasi, kad žmones išgelbės kiti dalykai: pareiga, sąžinė, gerumas, teisingumas. Ne. Gelbsti geismai. Jie yra vienintelis tikras dalykas. Būk jų pusėje, ir būsi išgelbėtas. Per vėlai supratau. Jei duosi gyvenimui laiko - jis pasuks keista, fatališka linkme, ir suprasi, kad nebegali ko nors geisti neskaudindamas savęs. Viskas žlunga, bet negali pabėgti, kuo labiau nerimsti, tuo stipriau veržiasi kilpa, kuo labiau maištauji, tuo labiau susižeidi. Negali ištrūkti. Pradėjau geisti, kai buvo jau per vėlu. Geidžiau iš visų jėgų. Ir įskaudinau save taip, kad tu to negali nė įsivaizduoti. "
― Alessandro Baricco , Ocean Sea