" Am facut restul drumului pe jos. Mergeam mai repede decat ea si o lasam in urma, apoi ma opream ca ea sa ma ajunga. Ne-am oprit mai mult timp pe podul de deasupra cimitirului si de unde privind in jos, puteai vedea casa noastra, si-aveam impresia ca-si recapata, incet, incet suflul. -Mergi prea repede, mi-a spus. Astazi, ma gandesc ca poate incercam s-o trag un pic mai departe, s-o fac sa-si depaseasca viata ingusta in care lancezea. Daca n-ar fi murit, cred ca as fi reusit s-o determin sa cunoasca alte orizonturi. "