" Általában úgy van az, a fáradságos munkát is könnyebben elviseljük, ha valaki szemmel láthatóan azon igyekszik, hogy megossza velünk: így a munkát nem érezzük reánk kényszerített fáradtságnak. A római katona akkor a legboldogabb, ha a hadvezér ugyanazt a kenyeret eszi, amit ő, közönséges tábori ágyon alszik, vele együtt ássa az árkot, veri be a cölöpöt, mikor sáncot készítenek. Nem is a kitüntetéseket vagy pénzjutalmakat osztogató tisztjeikért rajonganak kiváltképpen; azokat szeretik inkább, akik fáradalmakban és veszélyekben osztozkodnak velük. Az effajta tiszthez jobban ragaszkodnak, mint az olyan elnéző emberhez, aki nem bánja, ha könnyebben veszik a dolgot. "
― Plutarch , Három életrajz