" Karou szeretett volna olyan lány lenni, aki önmagában teljes, jól érzi magát magányosan, és derűs. De nem olyan volt. Magányos volt, és félt a benne lévő hiányosságtól, mintha az képes volna terjeszkedni… és megszüntetni őt. Arra vágyott, hogy mellette legyen valaki, aki kézzel fogható. Könnyed ujjak a tarkóján és egy hang, amely fogadja a sötétben. Valaki, aki esernyővel várja, hogy hazakísérje az esőben, és napsugárként mosolyog rá, amikor megjön. Aki táncol vele az erkélyén, megtartja az ígéreteit és ismeri az ő titkait, és teremt egy aprócska világot, bárhol legyen is, csakis Karouval meg a maga karjával, suttogásával és Karou belé vetett bizalmával. "
― Laini Taylor , Daughter of Smoke & Bone (Daughter of Smoke & Bone, #1)