" Afecțiunea și duioșia iau naștere în clipa în care suntem aruncați pe pragul vârstei adulte, când ne dăm seama cu groază de avantajele copilăriei pe care nu le-am înțeles la vremea copilăriei.
Afecțiunea e spaima pe care ne-o insuflă vârsta adultă.
Afecțiunea înseamnă crearea unui spațiu artificial, în care altul trebuie tratat ca un copil.
Afecțiunea mai e și frica de urmările fizice ale dragostei; este o încercare de a desprinde dragostea de lumea adulților (în care dragostea e înșelătoare, perfidă, plină de constrângeri, împovărată de simțul carnal și de responsabilitate) și de a considera femeia drept un copil. "
― Milan Kundera , Life is Elsewhere