" Ez volt színes, szélesvásznú álmaim időszaka. Anyám úgy hitte, óriási mennyiségű alvásra van szükségem, így aztán sosem voltam igazán fáradt, amikor lefeküdtem. Ez volt a nap legjobb része, amikor fekhettem a megfoghatatlan félhomályban, félálomban, formálva fejemben tulajdon álmaimat. Repülő álmaim oly hihetőek voltak, akár Dalí tájképei, oly valóságosak, hogy hirtelen összerándulva ébredtem belőlük, azzal a fulladó érzéssel, hogy Ikaroszként hulltam alá az égből, s éppen idejében fogott föl puha ágyam.
(Superman és Paula Brown új kezeslábasa) "
― Sylvia Plath , Johnny Panic and the Bible of Dreams: Short Stories, Prose and Diary Excerpts