" Nikoli nisem razumel ljudi, ki zjutraj vstanejo, pojedo zajtrk, si umijejo zobe in se odpravijo v službo. Usedejo se za računalnik in si ob tipkovnico postavijo skodelico sveže skuhane kave. Čvekajo s sodelavci, surfajo po internetu in si pošiljajo kratke filmčke prek maila. In vsi, prav vsi dajejo vtis, da delajo nekaj strašno pomembnega. Med kratkimi odmori se dobivajo v kadilnicah ali pred vhodom na cigaretih, kjer razpravljajo o tem kakšne gume si je privoščil šef na
svojem novem audiju in kdo se kurba s kom. Popoldne ugasnejo računalnik, pred vhodom pokadijo še kako
cigareto, se usedejo v avtomobil in se odpeljejo domov. Pojejo večerjo, spijejo pivo, pogledajo nadaljevanko, če je dober dan, nategnejo ženo in gredo spat. In tako dan za dnem. Rutina me je vedno ubijala, zato sem se trudil, da bi živel čim bolj pestro, nekonvencionalno življenje. Nikoli se nisem videl v vrstni hiši z zeleno trato in belo ograjo, ženo, psom in dvema otrokoma. Takšno življenje se mi je zdelo preveč pusto. Življenje je prekratko. Živi hitro, umri mlad. "
― Jaka Tomc , Začetek konca (Zgodba o Davidu Locku, #1)