" USPAVANKA
Nećeš zaspati danas. Toliko svetlosti u prozoru.
Veštačke vatre rastu nad gradom.
Nećeš zaspati, previše toga se dogodilo.
Nad tobom bdiju knjige postrojene u redove.
Dugo ćeš razmišljati o onome što se zbilo
i nije se zbilo. Nećeš zaspati danas.
Pobuniće se tvoji crveni kapci, oči će ti biti crvene i natečene,
a srce naduveno od uspomena.
Nećeš zaspati. Otvoriće se enciklopedija
i iz nje izaći drevni pesnici, brižno obučeni,
zaštićeni od hladnoće. Kao padobran
Otvoriće se sećanje, iznenada zašištaće vazduh.
Sećanje će se otvoriti i uopšte nećeš zaspati,
ljuljaćeš se između oblaka,
pokretan i jasan cilj, u svetlosti vatrometa.
Više nikada nećeš zaspati, premnogo ti je
ispričano, previše se zbilo.
Svaka kap krvi mogla bi da
napiše svoju skerletnu Ilijadu.
Svako svitanje moglo bi da bude autor
mračnih uspomena. Nećeš zaspati
ispod debelog jorgana krovova, tavana i dimnjaka
koji bacaju uvis pregršt pepela. Bele noći tiho plove nebom
i šušte vesla, svilene čarape.
Izaći ćeš u park i granje će te
blagonaklono udarati po ramenima,
krizmajući te još jednom, kao da nisu sigurne
u tvoju vernost. Nećeš zaspati.
Trčaćeš kroz pusti park, postaćeš
senka i susretaćeš druge senke. Razmišljaćeš
o nekom koga više nema i o nekom
ko živi tako intenzivno da se život na obalama
pretvara u ljubav. Sve je više svetlosti
u sobi. Danas nećeš zaspati. "
― Adam Zagajewski , Canvas: Poems