" A pjesnik je rekao da je ogorčenost vrsta radosti, ali je li bio u pravu? Postoji vrijeme da se govori i vrijeme da se šuti. Jedino je zanimljivo u tome intimna priroda povrede, činjenica da je ona tako prodorna, skrojena točno čovjeku po mjeri. Začuđuje to da mržnja može biti toliko lična da je gotovo ravna voljenju. Nož i rana koji čeznu jedno za drugim. Mnogo naravno ovisi o ranjivosti onoga kome je to namijenjeno. Neki kriknu, a neki nijemo progutaju ubod. O tim drugima mogla bi se napisati duhovna povijest čovječanstva. "