" Un scriitor mediu, mai ales când nu-i merge, se simte neîndemânatic, complexat, de prisos, are nervii încordaţi, iritaţi; dă ocol celor apropiaţi de literatură, de artă, nerecunoscut şi neobservat de nimeni, fiindu-i frică să-i privească în ochi direct şi cu îndrăzneală, ca un jucător pasionat, dar fără bani. Eu nu mi-am văzut cititorul, dar în imaginaţia mea el este neprietenos, neîncrezător. Mă temeam de public, el îmi inspira groază, şi când trebuia să pun în scenă o nouă piesă a mea, îmi părea că toţi bruneţii din sală îmi sunt duşmani, iar blonzii sunt cu totul indiferenţi. O, ce stare groaznică ! Ce chin a fost acesta ! "